Vad har hänt med Kaminsky? Mac- Donald, Achmed, de två malteserna?
Jag tog hem den unge officeren, som ni beordrade mig.
Jag lät de andra vara kvar.
- Vad gick fel den här gången? - Vi kom inom tre mil.
- Sen upptäcktes vi av några Stukas. - Vad råkade löjtnant Evans ut för?
- Han hade bara otur. - Snygga till er, sen pratar vi.
Brigadgeneral Blore väntar, sir.
- Ska ni inte byta om, sir? - Till vad?
Ännu ett nederlag. Hittills har ni kostat brittiska armén 42000 pund-
- i vad ni kallar 'diverse kostnader'.
Plus 17 jeepar, 24 lastbilar, en mindre förmögenhet i ammunition...
- ...och tre brittiska officerare. - 43 av mina har också dödats.
Era totala fordringar under tolv månader har varit 124563 pund.
Ni utförde åtta uppdrag bakom tyska linjen, utan resultat.
- Ni är en lyx vi inte har råd med. - Mitt arbete det senaste året...
...har syftat till att utforska de metoder jag tänker använda.
Forna befälhavares erfarenheter kommer visa sig ovärderliga.
Modern krigföring har inget att göra med Alexander den store.
- Ökenkrigföringen har inte ändrats. - Vi måste få valuta för pengarna.
Masters, er enhet upplöses genast. Ni lämnar över till kapten Attwood.
Ta ledigt en vecka och hitta en lämplig uniform.
Jag vet att ni måste bära civila kläder, men ni borde raka er.
Ni tar befäl över krigsfångelägret vid Sidi Barra från den 17:e.
Genom mina Majabra-kontakter har jag hittat-
- det perfekta målet för mitt slags operation.
- Var fick du tag i fotot? - Majabrastammen lärde sig visst...
...att använda Brownie-kamerorna jag gav dem.
Det lägret ligger 60 mil bakom fiendelinjen.
Precis. Ni kan inte ta er dit, men det kan jag.
Rommel ska stoppas av två män: Hitler har inte mer bränsle-
- och jag spränger det lilla han har.
- Masters, jag ger er en chans till. - Tack, sir.
Den här gången måste ni lyckas. En brittisk officer får ta befälet.
- De förstår inte mina metoder, sir! - Få hem honom levande denna gång!
Kan denne officer ha kunskap om oljeledningar och bensindepåer?
Jag ska se om vi kan undvara nån. Glöm inte, det är er sista chans.
- Jag skickar dem till er. - Ja, sir.
- Vill ni be Watkins komma in? - Ja, sir.
Alan, jag fick en idé. Ta en titt på de här.
Intresserad?
Det ser ut att finnas miljontals liter i dem.
- Rommels? - Ja. 60 mil bakom deras linjer.
Jag fick lokaliseringen från några Majavastamfränder.
De tog bilderna åt mig. Vill ni åka och spränga den?
- Gärna, sir. - Rommel är här.
Hans kommunikationslinjer är vidsträckta, så vi slår till hårt.
Förstör ni merparten av hans bränslelager så vore det bra.
Rommel kommer besegras av två män. Hitler, som inte har mer bränsle-
- och mig, för jag spränger det lilla han har i luften.
Jag skickar ut en lockbetesgrupp. Ni vet Masters gäng?
De åker ut en dag före er. Samma rutt, samma order.
- De får hantera eventuella problem. - Inte vidare tilltalande, sir.
Ni ger er ut om två dagar, Watkins. Lycka till.
Jaha, det var det.
- Och Masters brittiske officer? - Det glömde jag helt.
Be dem hitta en överbliven kapten nånstans.
- Han bör kunna något om bensin. - Ja, sir.
- Var hittar jag kapten Douglas? - Där borta.
Kapten Douglas? Överste Hommerton vill träffa er, sir.
- Översten sa omedelbart, sir. - Meddela överste Hommerton...
...att jag kommer om en timme. Jag måste lossa klart all bensinen.
Som ni vill, sir.
- Du är sen! - Vad står på?
Jag vet faktiskt inte.
- Det är väl inte... - Nej.
Önska mig lycka till.
- Ni skickade efter mig, sir. - Ja.
Kapten Douglas har jobbat sju år för British Petroleum-
- som fältingenjör inom den anglo-iranska avdelningen.
- Så ni är hemmastadd i öknen? - Ja, lite.
Utmärkt.
Kapten Atwood är från operationsbasens specialstyrkor.
De vill att en officer med bränsle- depåerfarenhet leder en enhet.
Enligt avtal med British Petroleum jobbar jag bara i hamnområden.
- Vad har ni på er? - Brittisk uniform, sir.
- British Petroleums uniform? - Nej, sir.
Bra. Kapten Atwood ger er brigadgeneralens order.
Här är det, sir.
- Är ni säker? - Sidi Aziz, sir. Kaféet är där.
Överste Masters? Då tar jag en whisky, tack.
- Ingen whisky. - Då tar jag en öl.
Ingen öl.
- Vad har ni? - Chai. Te.
Då tar jag te.
- Söker ni överste Masters? - Vem är ni?
Mitt namn är Leech.
- Brittiska armén? - Nej.
Följ med.
Nåt slags soldat vill träffa er, överste.
- Överste Masters, sir? - Ja?
Kapten Douglas, sir.
Det där är inte nödvändigt. Min andreman, kapten Leech.
- God dag. Vilket regemente, kapten? - Fjärde pansardivisionen.
Vet ni varför ni är här?
Jag ska visst leda en av era enheter på ett specialuppdrag.
- Tack, Leech. - Vi ses.
Då så. Låt mig förklara exakt varför ni är här.
Capris Magna, en romersk hamn i Cyrenaica-
- som tyskarna visst använder som bränsledepå...
- Är det Rommels positioner, sir? - Nej.
Nej, det är kartagernas position år 215 före Kristus.
Ökenkrigföringen har inte förändrats.
Liksom de gamla egypterna skickar jag en expedition till Qattara-
- över Qattarasänkan, genom det klippiga siwapasset-
- över det stora sandhavet, genom stenöknen-
- och störtar in i Capris Magna. Därför är ni här.
Ska jag leda enheten ner dit, över där, och upp dit?
Precis. Jag ger er min bästa man. Han vet hur det går till.
- Kapten Leech? - En man med betydande erfarenhet.
Seså. Återgå till arbetet.
Har ni värvat ert manskap än? Hur många tar ni med er?
Sju räcker. En till skulle vara i vägen. Sju är mitt turnummer.
Åtta är vad ni har, och det är visst jag som för befälet.
- Menar vår vän allvar? - Han jobbar säkert i samråd med er.
Naturligtvis vore jag tacksam för all hjälp jag kan få.
Jag har en bättre idé. Håll det till sju. Åk ni, så stannar jag.
Då blir alla nöjda.
Ni ska få all utrustning. Vi pratar mer vid middagen.
Utmärkt, sir.
Kapten Leech, det blir inspektion sju i morgon bitti.
Allt ska ligga framme, klart att lastas.
- Något annat ni önskar? - Nej, det var nog allt.
Vi ses till middagen, sir.
- Vad handlar det här om? - Blore godkänner inte våra meriter.
Han insisterar på att vi tar med honom.
Återvänder han inte levande står vi utan jobb.
- Du står utan jobb. - Ni betalas väl bra för turerna?
- Inte direkt. - Ni får bonus om han återvänder.
- Hur mycket? - Död, inget.
Levande, 2000 pund?
Ni köpte er just en engelsman.
- Var hittade ni honom? - I Rabdah-fängelset.
Tunisier vid namn Sadok. Kastade in en bomb på ett kafé, sköt en polis-
- och slog sen rättens ordförande på käften.
Han fick fjorton år. Han är vår sprängare.
Kostas Manou. Smugglade in vapen och sprängämnen i Egypten.
De tog in honom, jag tog ut honom.
Första klassens rustmästare.
Boudesh. Trevlig karl. Blev lite het med en egyptisk flicka.
Hennes bröder kom och bjöd honom till hans bröllop. Han sköt dem.
Kommunikation.
Kafkarides. Cypriot. Han var i narkotikabranschen.
Sköt ett par tullkillar. Transport och lager.
Hassan och Assine. Senussiarabiska guider.
- Är de alltid så kärvänliga? - De behöver bara kief och varandra.
- Det var alla. - Ska ni inte berätta om mig?
Jag tänkte att ni kanske ville göra det själv, kapten Leech.
Svarta fåret i en annars fin familj från grevskapet Dublin.
Senast anställd som kapten på ett trampfartyg i Röda Havet.
- Sänkte henne för försäkringen. - Men glömde meddela besättningen.
Allihop drunknade. Alla utom en.
Han skvallrade för försäkringsbolaget.
- Och jag fick femton år. - Han var kung i Rabdah-fängelset.
De ville inte förlora honom, men jag behövde honom mer än de.
Krig är ett kriminellt företag. Jag krigar med kriminella.
Oroa er inte. Leech är van.
- Han tar er dit och tillbaka. - Inte sant, Leech?
Om han har tur.
- Kommer jag att ha tur? - Det är upp till er. Och honom.
Väldigt italienskt.
Ja...
- Fin morgon för en åktur, kapten. - Inspektion skulle ske sju i morse.
Jag gjorde den åt er. Det är klart. Nu åker vi.
Är något fel?
Lycka till. Och håll mig underrättad.
Då kör vi!
Vi kan inte köra längre, sir. Tyskarna har patruller söderut.
Tack, korpral.
Här svänger vi åt höger.
- Jag sa sväng höger! - Italienarna har lagt ut minor där.
De sätter inte ut allt på kartan.
Håll åt vänster.
Strålande, major Watkins. Lycka till!
Fortsätt, löjtnant.
Stig i fordonen!
- Barrassi! - Vad betyder det?
- De är Barrassi. Kan vara farliga. - Beror på vem som betalar dem.
- Sex män, sex kameler. - Ingen ledarkamel?
En förtrupp. De andra kan anlända när som helst. Hassan ska spana.
- Vi måste ha vatten. - Exakt.
Vi är väl italienare. Varför byteshandlar vi inte?
- Är det en fråga eller en order? - En fråga.
Det är en förtrupp med Barrassi.
Vi är en italiensk patrull som behöver mat och vatten.
Övriga, prata italienska. Sätt på en italiensk radiostation.
- Vi valde visst rätt uniform. - Inte säkert.
Bjuder de på te, drick det. Bjuder de på mat, ät den.
- Varför gjorde ni så? - Jag gillade inte teet.
- Se om de har nåt vi behöver? - Är ni från vettet?
Ska nån dödas är det på mina order. Är det uppfattat?
- Någon avslöjade oss. - Vem?
Det gjorde ni.
Hade ni stannat hemma hade de fortfarande varit i livet.
Men jag stannade inte hemma, och jag ger mig inte av.
En tysk radio.
Varenda patrull söderut skulle ha jagat oss efter nån timme.
Förstör den.
Femtio barrassi till är på väg. De kommer först vid skymningen.
Vi kan inte köra ditåt.
- Vi kör inte tillbaka. - Då finns bara en väg kvar.
- Finns det ett bergspass? - Inte på arton mil, nere vid Siwa.
Vi tar en titt.
Alle man ombord!
Ska de inte begrava dem?
Vi måste vända tillbaka.
- Hur långa är kablarna? - Runt 75 meter vardera.
Det kommer aldrig att gå.
Har vi med oss några snören?
- Ja. - Hämta dem!
Framåt!
- Vi behöver 98 meter. - Sadok! Koppla ihop vajrarna.
Är ni stark? Ta då upp vajern till klipptoppen.
- Ska inte ni klättra upp? - Nej.
Kafkarides: Gör rännor för trissor och bärgningskedjor.
Lossa lastbilarna.
Ta med den ner och koppla den till den andra lastbilen.
Stanna!
Kostas Manou!
- Han säger ' lossa". - Dra upp den!
- Är de redo? - Ja!
Sätt igång!
Är lastbilen lastad?
Boudesh!
Vajern brister! Ner!
Radion är borta. Ingen mer musik.
Jag beordrade er att lossa.
Ja?
Rädda det ni kan. Vi tillbringar natten på klipporna.
- Mördande jävlar. - Masters gäng?
Vem annars?
Nu vet varenda arab att det är brittiska styrkor i Qatarrasänkan.
- Borde vi ändra kurs, sir? - Omöjligt.
Detta är enda vägen ut ur Qatarra. Vi måste fortsätta söderut...
- ...tills vi når Siwapasset. - Utmärkt, sir.
Löjtnant? Begrav liken, de börjar stinka.
- Ja visst, sir. - Begrav liken!
Tyskar.
Vårt uppdrag är att spränga bränsledepåer.
Ni spelar ett fult spel, kapten Leech.
Här överlever man genom att sköta sitt. Jag spelar säkert.
Bra. Hämta manskapet.
Begrav dem!
Han menar det visst.
Du skulle ha dödat en av oss, kanske två. Du hade blivit trea.
- Jag vet. - Det var inte så klyftigt.
Glöm era storsinta idéer om ni vill överleva.
Jag klarar mig.
Lustigt, det där med överlevnad.
Vi har bara kört 80 kilometer på två och en halv dagar.
Kriget är över innan vi kommer fram.
Oroa er inte. Ni får er medalj.
- Varför säger ni inget? - Hur sa?
Varför säger ni inget? Varför pratar ni inte, som en människa?
Jag vill överleva här, så jag sköter mitt.
Hur som helst, kapten Leech. Jag litar inte på er.
Och jag vill faktiskt inte lära känna er.
Säg mig en sak. Hur dog de andra engelska officerarna egentligen?
Oväntat.
- Måste hitta ett nytt. - Reservdäck, då?
Inga fler reservdäck.
Hade jag gjort inspektionen skulle vi haft fler reservdäck.
Här kanske finns däck. Vi tar en titt.
Vi närmar oss. Bäst vi börjar färdas på natten.
Vi ser om det finns ett däck.
Det här ser ut att passa.
Det ligger en domkraft här.
Var helt stilla.
Kostas Manou!
Se om den är riggad.
Det är den.
Rör er inte!
Hassan!
Okej.
- Är det alla förband ni har? - Vi förlorade dem i lastbilen.
Stanna! Fortsätter vi så dör Hassan.
- Kan vi inte lämna dem? - Vi behöver dem.
Det går en tysk provianteringsväg tre mil härifrån.
Vi måste fortsätta!
Ni lär er.
Kafkarides, sätt er där bak.
Se så, hoppa in där fram.
Ingen fara. Det är bara en sjuksköterska.
Håll den här.
- Vet ni inte hur en kvinna ska tas? - Boudesh?
Nej!
Hon kan ta hand om Hassan.
Dör han sa dör ni! Är det förstått?
- Nån framgång? - Det går nog att sända.
När förväntas vi sända?
278 megacykler kl. 19.22.
Vi gör ett försök innan vi ger oss av i kväll.
Nein!
- Vad har hänt här? - Inget.
- Vad meddelar ni? - Varför vi är sex dagar sena.
Fatta er kort. Vi vill inte bli avlyssnade av tyskarna.
Där är det.
Tänker ni samma sak som jag?
- Vi går in nu? - Varför inte?
- Ni blir inte särskilt populär. - Hos dem eller er?
Bekymra er inte för mig. Bekymra er för dem.
Vi går in i skydd av stormen.
Kom nu!
Sadok. Säg till honom att om hon ställer till problem-
- sa ska han döda henne tyst med den här.
Minor!
Kapten! Vi kan gå den här vägen.
Jag går i förväg.
Då var det uppdraget över. Nu kan vi åka hem.
Jag för befälet här.
Vi ska hitta den riktiga bränsledepån.
Varsågod. Ge dem era order.
Då sa. Vi ska hitta den riktiga bränsledepån.
Kom nu.
Själv tänker jag hitta en båt. Nån som är intresserad?
- Ni bryr er visst inte om nånting. - Jag bryr mig om er.
Masters betalar mig för att få hem er levande.
- Hur mycket? - 2000 pund.
Vill ni ha lift, kapten?
Kom in!
Sätt er.
Enligt fotot är bränsledepån intakt. Ni misslyckades visst igen.
- Jag är rädd för det. - Ingen fara. Det är vad vi vill.
Montgomery rör sig fort längs kusten.
I morgon kväll när han Cyrenaica, till helgen Benghazi.
Vara konventionella metoder verkar fungera.
- Jag vill att ni kallar hem er män. - Jag har förlorat kontakt med dem.
Jag har order om att inta alla bränsledepåer. Vi behöver dem.
- Vad kan jag göra, sir? - Känner ni en pålitlig dubbelagent?
- Ska jag spionera på mina egna män? - Vet ni hur vi annars stoppar dem?
- Utfärdar ni en skriftlig order? - Nej.
Men jag råder er att göra det.
- Jag ska se vad jag kan göra, sir. - Gör det.
- Båtar... - Bensin...
Glöm bensinen. I kväll är vi ombord på en båt.
Jag kommer känna mig säkrare.
Det tror jag säkert.
- Jag tror jag har en idé. - Vad då?
Vi gör en skenmanöver. Vi spränger bensindepån-
- och medan de släcker elden snor vi en båt.
Du jagar fortfarande medaljen.
Jag far nog ingen medalj, men du får din båt.
Vi kan försöka.
- Vad meddelar du nu? - Att vi angriper vid midnatt.
Där är de.
Då går vi.
Lägg ner era vapen och stå upp!
Först: Kom fram 148525-
- kapten R.W. Douglas, Royal Engineers!
Tvåa: Cyril Leech.
Trea: Sadok.
Fyra: Kostas Manou.
Femma: Kafkarides.
Sexa: Hassan.
Sjua: Assine.
Stå upp och kom fram! Ni är omringade!
Jag upprepar, vi vet att ni är här!
Kom fram med detsamma!
Du... skjuter... den där.
Jag... skjuter... den här.
Kasta era laddningar ditåt och spring!
Spring!
Vänta! Kasta laddningarna ditåt och följ mig.
Halt!
- Hur visste de vara namn? - Masters gav dem till dem.
Varför?
För att hindra oss från att spränga. De måste ha ändrat sig.
Om han förrådde oss förtjänar han att skjutas.
Vad spelar det för roll vem som förrådde oss? Tyskarna kan ta en.
- Man kan snubbla på en mina. - Det är en principsak.
Du låter som mannen som dömde mig till femton år.
Jag skulle inte sitta här nu om jag inte var värd 2000 pund för dig.
Eller hur?
Förmodligen inte.
Ligg stilla!
Ja.
- Underbara nyheter, inte sant? - Tämligen goda.
- Inte för sent för en påtår väl? - Nej, sir.
Nåja, gratulerar. Jag antar att ni fick tag i era män.
Det verkar sa. Jag funderar på att stöka till lite i Tripolitanien.
Berätta mer. Men först, skål för Monty. Och för seger.
För seger.
- De är brittiska. - Jag vet.
- Har ni något vitt? - Nej.
Jag hade väntat.
Tänker ni överlämna er borde ni lämna pistolen.
Kom då, Cyril. Vill ni inte ha era två tusen pund?
- Ledsen, sir. Jag såg inte flaggan. - Gör inte om det.